Description
| - Stať Oko (v) textu sleduje dvojí směřování současných vizuálně-literárních přístupů i studií tohoto tematického čísla časopisu Slovo a smysl. Na jedné straně tak stojí pohled směřovaný dovnitř textury, literárně-výtvarné oko, které ohledává široký prostor jak mezi konkrétními literárními texty a (audio)vizuálními díly (interpretace jednotlivých intertextuálních či intersémiotických paralel, toposů, motivů, vliv vizuálních prostředků a postupů na text či naopak), tak mezi literární vědou a vizuálními studii, jak je zformuloval například W. J. T. Mitchell v návaznosti na kulturně-dějinný pojem %22obratu k obrazu%22. Pro myšlení literatury a psaní obecně přináší vizuální studia velkou inspiraci v akcentu kladeném na problematiku pohledu i diváctví, jak přesvědčivě ukazují například Mieke Bal, Mary Ann-Caws či Kaja Silverman. Jde tedy o jakési %22vizuální čtení%22 literatury - při němž je zrovnoprávněna jazyková znakovost i textualita s, řečeno spolu s J.-F. Lyotardem, %22figurálními%22 procesy, které semióze i reprezentaci často unikají. Druhá, genitivní verze názvu se dovolává jednak samotné problematiky vidění a viditelnosti, jednak textu jako živoucího organismu, který je více než objektem zkoumání jeho subjektem, pozorovatelem, který sleduje nás a naše čtení.
- Stať Oko (v) textu sleduje dvojí směřování současných vizuálně-literárních přístupů i studií tohoto tematického čísla časopisu Slovo a smysl. Na jedné straně tak stojí pohled směřovaný dovnitř textury, literárně-výtvarné oko, které ohledává široký prostor jak mezi konkrétními literárními texty a (audio)vizuálními díly (interpretace jednotlivých intertextuálních či intersémiotických paralel, toposů, motivů, vliv vizuálních prostředků a postupů na text či naopak), tak mezi literární vědou a vizuálními studii, jak je zformuloval například W. J. T. Mitchell v návaznosti na kulturně-dějinný pojem %22obratu k obrazu%22. Pro myšlení literatury a psaní obecně přináší vizuální studia velkou inspiraci v akcentu kladeném na problematiku pohledu i diváctví, jak přesvědčivě ukazují například Mieke Bal, Mary Ann-Caws či Kaja Silverman. Jde tedy o jakési %22vizuální čtení%22 literatury - při němž je zrovnoprávněna jazyková znakovost i textualita s, řečeno spolu s J.-F. Lyotardem, %22figurálními%22 procesy, které semióze i reprezentaci často unikají. Druhá, genitivní verze názvu se dovolává jednak samotné problematiky vidění a viditelnosti, jednak textu jako živoucího organismu, který je více než objektem zkoumání jeho subjektem, pozorovatelem, který sleduje nás a naše čtení. (cs)
- The article Eye in/of the reflects the duality not only of contemporary visual-literary approaches, but also of the texts in this issue. On the one hand, we have vision directed into texture, a literary-artistic eye, which examines the wide domain between both specific literary texts and (audio) visual works (the interpretation of various intertextual or intersemiotic parallels, topoi, motifs, and the influence of visual methods and means on a text and vice versa), and literary criticism and visual studies, as described, for instance, by J. W. T. Mitchell in connection with the cultural-historical concept of %22the Pictorial Turn%22. Visual studies emphasizing the problematics of the gaze and spectatorship contribute immensely to this way of thinking about literature and writing, aptly illustrated, for instance, by Mieke Bal, Mary Ann-Caws, and Kaja Silverman. These theorists describe some kind of %22visual reading%22 of literature, in which linguistic signification and textuality are considered equal to what J.-F. Lyotard calls %22figural%22 processes, which frequently elude semiosis and representation. On the other hand, %22the eye of the text%22 evokes both the problematics of seeing and visibility and the concept of the text as a living organism that is more than just the object of scrutiny: it is an observer that watches us and our reading. (en)
|