Description
| - Za další otázku zásadního právního významu dovolatelka považuje hodnocení ustanovení § 15 obch. zák., především ve srovnání s § 20 odst. 2 obč. zák. Rozdíl mezi těmito ustanoveními plyne z formulace, že třetí osoba o překročení nevěděla a s přihlédnutím ke všem okolnostem případu vědět nemohla. Dovolatelka v projednávaném případě namítla, že obžalovaný se dopustil excesu. Jednání obžalovaného navíc nesouviselo s podnikatelskou činností žalované a byl zde dostatek indicií, které svědčily o překročení oprávnění obžalovaným. Bylo prokázáno, že žalovaná je prodejcem nových vozů ŠKODA a SEAT, nikoli vozů VOLKSWAGEN. Smlouva k automobilu VOLKSWAGEN postrádá podstatné náležitosti dle § 13a obch. zák., není v ní řádně specifikován předmět koupě ( barva, vybavení ), požadovaná hotovostní platba přesahuje částku 15 000 EUR. Nestandardní je rovněž požadovaná záloha, která se běžně zaokrouhluje na tisíce korun. Stejně tak jako údaj, že se smlouva řídí občanským zákoníkem. Celá smlouva působí jako sepsaná laikem. Není zde stanoveno, kdy bude doplacen zbytek kupní ceny. Daňový doklad, který byl údajně vydán při příjmu hotovosti, neobsahuje podstatné náležitosti, které by daňový doklad obsahovat měl. Na pováženou je přístup žalobce, který ve chvíli, kdy automobil nesehnal u autorizovaného prodejce vozů VOLKSWAGEN, se obrátil na prodejce vozů značky ŠKODA a SEAT, neboť žalovaná prodávala nové vozy výhradně těchto značek a toto je uvedeno i na prodejně žalované. Smlouva a daňový doklad vystavený žalobci jsou naprosto odlišné od smluv a dokladů, které žalobci vystavil obžalovaný na vozy KIA a VOLKSWAGEN. Smlouva na vozidlo KIA obsahuje stejná pochybení jako smlouva na vozidlo VOLKSWAGEN, obsahuje i odstavec o tom, že žalobce vozidlo převzal. Žalobce dále nezarazila skutečnost, že příjmový doklad vystavený v červnu měl nižší pořadové číslo než doklad z února.
|